I tidligere afsnit...
- Må jeg byde på middag? - Ja.
- Hvad med betjenten? - Han er ikke interesseret.
- Du må gøre dig uimodståelig. - Ja.
- Jo før, jo bedre. - Blod fra den, som skal bedrages.
Jeg bagte lidt. Giv dem ikke væk. Jeg lavede dem kun til dig.
Småkage...
"Syng, du velsignede fugl. Jeg har hængt min guldtøffel om din hals."
- Fik du rapporten? - Ja.
- Obduktionsrapporten? - På mandag.
- Og ballistik? - Nick... Gå nu.
- Vi klarer nok en weekend uden dig. - Ja.
- Okay. Jeg går nu. - Godt.
Du går ikke.
- Hvad, hvis hun siger nej? - Til en romantisk weekend?
Der kan man bare se. Nu gør du det.
Du springer endelig ud i det.
Jeg tænkte på en middag i morgen. Et roligt og romantisk sted.
Tro mig, "hvor" er ligegyldigt. Det handler mere om "hvem".
Hvis du får brug for mig, kan du fange mig her.
"Whispering Pines: Til resten af dit liv."
- Se så at komme af sted. - Jeg går nu.
Farvel. Du vil savne mig.
Au revoir, auf wiedersehen, arrivederci.
- Hej, Robin. - Hvor er du?
- Undskyld. Bilen brød sammen. - Jeg kan ikke blive længere.
Jeg venter på autohjælp. Vi må gøre det i morgen.
Det var svært nok at komme ud i dag. Hvis han finder ud af det...
- Jeg gør mit bedste. - Du må love at komme i morgen.
- Jeg har ikke lang tid igen. - Jeg gør mit bedste.
- Har du store planer for i aften? - Nej. Har du?
Det kan du bande på. Jeg skal sidde i sofaen med katten.
- Vi skal se "Apprentice"-maraton. - En spændende aften i Portland.
Nemlig.
Robin.
- Du ved, det ikke er sikkert herude. - Jeg ville bare have lidt frisk luft.
- Du skal spise nu. - Nej.
Nej, jeg vil ikke.
Du ved, det er vigtigt at få vitaminer i din tilstand.
- Ved du, hvor vi skal hen? - Vi leder efter Pine Meadow Drive.
Huset hedder "Uglereden".
- Skal vi bo her? - Nej.
- Godt. Hvorfor er vi her så? - Det er her, jeg vil spørge om vej.
- Kan jeg hjælpe dig? - Ja. Nick Burkhardt.
Undskyld forstyrrelsen. Jeg skal bo i "Uglereden". Det ligger på Pine...
Pine Meadow Drive. Du er fremme. Skiltet blev væltet sidste weekend.
Robin?
Vi er i gang med at lave mad. Huset ligger længere oppe ad vejen.
- Tak. - Ingen problemer.
For fanden, Robin. Du ved, hvad vi må gøre nu.
Det er lidt længere oppe ad vejen. Og jeg var altså ikke faret vild.
Skiltet var bare blevet væltet.
Er du okay?
Det her sted giver mig myrekryb.
Så er det heldigt, vi ikke skal bo der.
Hold da op! Se lige det her!
- Der er meget træ. - Kan du ikke lide det?
Jeg er vild med det. Jeg kunne bo i en iglo med dig.
Det er Adalind. Jeg kan ikke svare. Læg en besked til mig her.
- Lækker. - Godt sagt.
Jeg henter lige et par glas.
Robin!
Kom ind i huset med dig!
- Nick? Du må gøre noget. - Hvad er der galt?
De skændes nede i huset. Han trak hende lige med ind.
- Hvordan ved du det? - Jeg så det.
- Er du sikker? - Ja.
Okay. Jeg ringer til politiet.
Måske kender de allerede til dem, og ellers er det måske på tide.
Jeg vil anmelde husspektakler på 1800 Pine Meadows Drive. Tak.
Sheriffen er på vej.
- Nej, stop nu. Ikke mere. - Beklager, skat. Det skal til.
Kan jeg hjælpe dig?
- Du kan hjælpe dig selv. - Hvad?
Du kan sætte dig ind i bilen, køre og aldrig komme tilbage.
Hør her, makker. Jeg ved ikke...
Jeg er politimand. Og jeg gentager ikke mig selv.
Vi fik et opkald vedrørende husspektakel på denne adresse.
Må jeg komme indenfor?
Sheriffen har vist styr på det nu.
Jeg var så glad for at komme væk fra Portland. Men alligevel...
Føles det ikke, som om problemerne forfølger os?
Det ved jeg ikke. Måske.
Problemer igen. Måske skal vi tale om det?
Tale om hvad?
Alt det, der er sket på det sidste.
Løb!
Hvem kommer efter hende?
- Ja, der er sket en del. - Ja.
- Og vi har ikke rigtig talt om det. - Hør her, Juliette.
Det vil alt sammen stilne af.
- Det er ikke rigtigt. - Hvad?
Hvorfor anholder han ikke det udyr?
Der var vel ingen tegn på vold.
Så derfor ignorerer han det bare?
Hvis hun ikke anmelder ham, kan vi ikke gøre noget.
- Måske gør hun det næste gang. - Næste gang er hun måske død.
Jeg ved, det er et dårligt svar, men jeg har ikke noget bedre.
Vi har gjort alt, vi kan.
Det føles ikke, som om det var nok.
- Hvordan gik det? - Han truede mig.
- Han var rimelig utilregnelig. - Så gik det godt.
- Kan jeg gøre andet? - Jeg siger til.
- Tak, fordi jeg får muligheden. - Det var så lidt. Hav en god aften.
- Hallo? - Monroe, det er Nick.
- Klokken er halv tre. - Jeg ved det. Undskyld.
Jeg skal til yoga klokken seks. Søvnmangel fører til skridtskader.
- Er du ikke på ferie? - Jo.
Men du har brug for min hjælp.
- Campingvognen er jo ikke med. - Fint nok. Jeg er med. Hvad har du?
En kat. Ikke en løve eller tiger. Men heller ikke en huskat.
- En vildkat? - Ja.
Klaustreich. Skiderikker. Kvinder elsker dem, men det ender altid skidt.
- Men sådan er det jo altid, ikke? - Det er måske hustruvold.
Sikkert. Min ekskæreste Molly forlod mig for en Klaustreich.
Jeg har nok lidt antipati.
Han sagde, han elskede hende og gjorde hende gravid.
Hun fødte hans unger til skoleballet. Forældrene var ikke så glade.
Det er jo ikke usædvanligt, at skolepiger bliver gravide.
Nej, men da hun afslørede faren, gik forældrene til politiet med det.
Han besøgte hende, inden han stak af.
Afskedsgaven var et sønderrevet ansigt.
- Jeg håber, de fik fat i ham. - Det gjorde de ikke, men...
- Nogen gjorde. - Beklager, at jeg vækkede dig.
Det går nok. Særligt når det gælder en Klaustreich. Sov med et øje åbent.
- Jeg har lagt planer for hele dagen. - Fortæl.
Vi begynder med at tage ind til byen.
Du kan slæbe mig ind i alle antikvitetsforretninger-
- indtil jeg besvimer, eller beder om nåde.
- Vil du virkelig det? - Egentlig ikke, men...
Jeg skal handle til vores særlige middag.
- Det lyder spændende. - Du skulle bare vide.
Klokken seks. Tag pengene med.
Det bliver svært at komme ud efter det, der skete i går.
Jeg risikerer en hel del. Jo før, vi kommer ud, jo længere når du.
Undskyld.
Jeg hedder Juliette. Jeg bor i huset bagved jeres.
Jeg hedder Robin.
Du er heldig at bo i så smuk en by. Vi kommer ikke så tit ud af Portland.
Jeg er dyrlæge og Nick er politimand, så vi har travlt hele tiden.
- Er din mand i politiet? - Kriminalbetjent. Og vi er ikke gift.
I hvert fald ikke endnu.
Undskyld mig.
Jeg skal nok tage den. Det sker tit.
Robin. Jeg vil ikke blande mig, men hvis du har brug for hjælp...
Robin.
Vi skal gå nu.
Jeg sætter stor pris på din hjælp.
Man ved aldrig, om jeg får brug for rabat på...
... tinktur af mexicansk valmue?
Det er til romantisk udholdenhed.
Så er det jo derfor, jeg ikke kender til det.
- Jeg har fundet noget. - Måske er det penge.
Det er det ikke. Pas fra Brasilien, Canada.
Og Tyskland. Hvis er de mon?
Er det ikke din bror?
- I dem alle sammen? - Ja, med forskellige navne.
- Var han spion? - Jeg aner det ikke.
Nick. Jeg troede, at din ferie også betød ferie for mig.
Undskyld. Det var ikke just en del af min plan.
- Klarede dit skridt yogatimen? - Mit skridt har det fint.
Jeg gør det kort. Den her er sær. Et fuglelignende væsen.
- Gyldne øjne og fjerdragt. - Laver du fis?
- Nej. - En Seltenvogel, men de er uddøde.
- En Seltenvogel? - Det lyder sådan.
- Har du selskab? - Jeg hjælper Rosalee.
Seltenvogeler var meget værdifulde i gamle dage.
- De blev som regel holdt fanget. - Hvorfor var de værdifulde?
En gang i livet producerer de den her store kirtellignende ting.
- Den kaldes vist unbezahlbar. - Det kan du sagtens sige.
- Hun tror, den kaldes unbezahlbar. - Min bror har en bog.
Vent lidt. Vi kigger efter den.
Her er den.
Her.
"En kompakt mineralaflejring, som vokser i halsen."
Den udvikler sig til en slags æg.
Hvis stenen bliver for stor, skal den forløses.
Knebet er at få den ud intakt. Ellers er den værdiløs.
Men hvorfor var de værdifulde?
De er meget sjældne for det første, og så består de mest af guld.
Og det ved en Klaustreich nok?
- Er det kvinden med din Klaustreich? - Ja.
Så snart han får, hvad han vil have, kan hun være i store problemer.
- Hun bliver plukket fuldstændig. - Tak.
- Du skræmte mig. - Det tager jeg som en kompliment.
Hvad laver du her?
Det lader til, at Griffin reagerer på småkagerne.
Han har lagt tolv beskeder i dag. Det kan man godt kalde at reagere.
- Og han truede din gæst i går. - Han burde have gjort mere.
Peter foreslog, at vi havde sex, så det ville se ægte ud.
Han er heldig, at han gik herfra i live.
Næste gang, Griffin ringer, skal du tage telefonen.
Det er på tide at tage skridtet videre.
Jeg håber, du indser, hvor farligt det her er for mig.
- Du kan klare det. - Lad os håbe det.
Du skal bare være den, du ikke er.
Tænk, at du husker, hvad vi spiste på første date.
Det glemmer jeg aldrig. Mit livs dyreste date.
- Ikke hvis du regner det senere med. - Eller det, der skete efter det.
Hun har dit kort. Hun ved, hun kan ringe.
Vi gjorde alt, vi kunne.
Du har ret. Så tilbage til os.
Smag teen. Det er en ny slags.
Jeg er ikke særlig tørstig.
Hej. Lige nu?
Nej, okay. Jeg kommer over nu.
Kevin kørte ind i en hjort, så nu ligger bilen i grøften.
Han venter på autohjælp og har brug for et lift hjem.
Jeg ved ikke, hvor længe jeg er væk.
- Fiks krabben, så hakker jeg. - Tak.
- Hallo? - Hvad?
- Smørret skal smeltes. - Nå ja.
- Det er sært. - Godt, du sagde det først.
- Hun har ikke ringet. - Måske kunne hun ikke.
- Hvad med krabben? - Den kan vente.
- Jeg tjekker bare, at hun er okay. - Skal jeg gå med?
Nej. Hvis det er alvorligt, må du hellere blive her.
Jeg ved det. Gå nu.
- Hallo? - Adalind?
Det er Hank. Jeg forventede nok at få din telefonsvarer igen.
Jeg har bare haft så travlt. 18-timers arbejdsdage. Undskyld.
- Jeg skulle lige til at ringe til dig. - Det er helt okay.
- Det er godt at høre din stemme. - Det er også godt at høre din.
Jeg tænkte på, om vi kunne ses. Når det passer dig.
- Jeg har tid til middag i morgen. - I morgen? Perfekt.
Jeg finder et sted, og så ringer jeg tilbage.
- Hvad siger du til klokken syv? - Mit lykketal. Jeg glæder mig.
Robin?
Skynd dig. Vi må af sted.
Hej.
Han var her til tiden, men du kom lidt for sent.
- Du slog ham ihjel. - Nej. Det gjorde du.
Du skulle ikke have involveret ham.
Sherif Munson.
Burkhardt, Portlands politi. Jeg ringede om Steinkellner-parret.
- Hvad er problemet? - Der er sket et mord.
- Mord? Laver du fis? - Nej. Ofret hedder Gary Cardero.
- Tror jeg. Han er ilde tilredt. - Hvor er du?
Jeg er på en skovvej bagved Steinkellner-huset.
Jeg er på vej.
Kom så ud med dig!
Det er din egen skyld!
Hvor er du? Han er i huset med hende.
Jeg er på vej tilbage. Bliv i huset, indtil jeg kommer.
Timothy, lad nu være. Vi har allerede gjort det en gang i dag.
En gang er aldrig nok, når man venter sig.
Luk munden op.
Okay, så giver vi den lidt mere.
Luk helt op.
Sluk for den.
Ja, du er en Klaustreich. Sluk den så.
Det skal nok gå.
Du klarer dig. Jeg får dig væk herfra.
Din stakkel. Hvad gjorde han ved dig?
Han sagde, han elskede mig.
Jeg henter et glas vand.
Du er en Grimm. Hvorfor hjælper du mig?
- Kan vi tale om det senere? - Okay.
- Sheriffen er på vej. - Hvad?
Han er ved huset nu.
Han er Tims fætter. Han er med i alt det her.
- Hvor er hun? - Ham fra det andet hus tog hende.
- Han er politimand. - Han er en Grimm.
- Han vil have hende for sig selv. - Det kommer ikke til at ske.
- Vi må få dig væk herfra. - Der er kun en vej væk.
De kommer nu.
- Skynd dig efter hende. - Hvad så med dig?
Jeg sniger ud og ringer til politiet. Du må hjælpe hende, Nick.
Det var jo derfor, du købte den til mig. Skynd dig nu.
Bilen er her stadig!
- De må være i nærheden. - De når ikke langt i hendes tilstand.
Robin!
Robin. Du må væk herfra.
- Det er nu. - Jeg ved ikke, hvad jeg skal gøre.
Du skal tage den ud.
Okay.
- Hallo? - Nick her. Jeg har brug for hjælp.
- Hvad er der galt? - Jeg er med Robin. Seltenvogelen.
- Den skal ud, inden hun bliver kvalt. - Ja, men hvordan?
- Ringede Nick til dig? - Ikke nu. Hun har brug for hjælp.
- Hun siger, jeg skal tage den ud. - Du skal skære den ud.
- Har du en kniv? - Ja.
Her er det.
Læg et lodret snit på den bredeste del af unbezahlbar.
Huden er nok ret udspilet, så skær til du mærker stenen.
Okay.
- Hvordan går det? - Jeg er lidt optaget.
- Pas på halspulsåren forresten. - I hjælper ikke...
- Ikke for tæt på. - Hvordan ved jeg, om jeg er det?
Det vil du vide. Masser af blod. Ikke et kønt syn.
Okay. Jeg er vist inde.
Så skal du forsigtigt løsne unbezahlbar fra membranen.
Du bør mærke et lille smæld, når den har sluppet.
- Der var smældet. - Så skal du bare løfte den op og ud.
Åh, gud.
Hvordan har hun det?
Hun... trækker vejret bedre.
- Jeg tror, hun klarer den. - Godt arbejde, mand.
Ring til mig senere, når der er kommet ro på.
- Det her er vist din. - Jeg vil ikke have den.
Det har jeg aldrig villet.
- Det var flot. - Det sparer os for en masse besvær.
Sådan som jeg har forstået det, må den her ikke gå i stykker.
- Så er den værdiløs. - Det er du også som død.
- Vi vil bare have stenen. - Vil I gribe den?
Nej... Tag det nu roligt. Vi er ikke griske.
Du kan få en andel. Den er meget værd for os.
Jaså?
- Hovsa. - Er du vanvittig?
Jeg står i en skov og har skåret et æg ud af en piges hals. Hvad tror du?
Sherif...
Juliette. Sigt på ham.
Du kender jo ordsproget, ikke?
Man kan ikke lave æggekage uden at slå æg i stykker.
Weekenden blev ikke som planlagt.
Man er nok nødt til at skabe det perfekte øjeblik selv, så...
Juliette, vil du være min hustru?
Jeg kan ikke.
Jeg elsker dig så højt.
Og jeg vil virkelig gerne giftes med dig en dag.
- Bare ikke nu. - Fordi jeg er politimand.
Det handler ikke om dit job. Det handler om dig.
Du har holdt noget hemmeligt for mig. Du har været så lukket.
Jeg ved, at din tante Maries død tog hårdt på dig.
Men før du lukker mig ind igen-
- kan jeg ikke sige ja til dig.